@c -*- coding: utf-8; mode: texinfo; documentlanguage: ca -*-

@ignore
    Translation of GIT committish: 553410afdd9496f7d9f1498e755ea18de8e70596

    When revising a translation, copy the HEAD committish of the
    version that you are working on.  For details, see the Contributors'
    Guide, node Updating translation committishes..
@end ignore

@c \version "2.19.28"

@c Translators: Walter Garcia-Fontes
@c Translation checkers:

@node Chord notation
@section Notació d'acords

@lilypondfile[quote]{snippets/chords-headword.ly}

Els acords es poden escriure al mode d'acords, que reconeix
algunes convencions europees tradicionals de nomenclatura
d'acords.  També es poden imprimir els noms dels acords.  A més a
més es pot imprimir notació de baix xifrat.


@node Chord mode
@subsection Mode d'acords

@cindex mode d'acords

Per introduir acords s'utilitza el mode d'acords.  S'usa un
indicador de l'estructura de l'acord enlloc de l'alçada de les
seves notes.


@node Chord mode overview
@unnumberedsubsubsec Panoràmica del mode d'acords

@cindex acords, noms de
@cindex acords, mode de
@cindex xifrat americà
@cindex acords de jazz
@cindex jazz, acords de

Els acords es poden escriure com a música simultània, com
s'explica a @ref{Chorded notes}.

També es poden escriure els acords al @qq{mode d'acords}, que és
un mode d'entrada que se centra en les estructures dels acords
dins de la música europea tradicional (on es coneix com «xifrat
americà») més que en les notes concretes.  Això és molt pràctic
per als que estan familiaritzats amb la utilització de noms per
descriure els acords.  Hi ha més informació sobre els diferents
modes d'entrada a @ref{Input modes}.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\chordmode { c1 g a g c }
@end lilypond

Els acords escrits amb el mode d'acords són elements musicals, i
es poden transposar igual que els acords escrits mitjançant
construccions de música simultània. El @code{\chordmode} és
absolut, @code{\relativa} no té cap efecte sobre els blocs
@code{\chordmode}. Tanmateix, dins de @code{\chordmode} les
alçades absolutes són una octava més agudes que al mode de notes.

Es poden barrejar els modes d'acord i de nota a la música
seqüencial:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\relative {
  <c' e g>2 <g b d>
  \chordmode { c2 f }
  <c e g>2 <g' b d>
  \chordmode { f2 g }
}
@end lilypond

@morerefs
Glossari musical:
@rglos{chord}.

Referència de la notació:
@ref{Chorded notes},
@ref{Input modes}.

Fragments de codi:
@rlsr{Chord notation}.

@knownissues
No es poden usar les abreviatures predefinides d'articulacions i
adorns sobre notes dins del mode d'acords; vegeu
@ref{Articulations and ornamentations}.


@node Common chords
@unnumberedsubsubsec Acords més usuals

@cindex triades
@cindex sèptima, acords de
@cindex fonamental d'un acord
@cindex modificadors d'acord
@cindex acords, variants de

Les triades majors s'introdueixen escrivint la fonamental i una
duració opcional:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\chordmode { c2 f4 g }
@end lilypond

Las tríades menors augmentades i disminuïdes s'escriuen posant
@code{:} i una cadena modificadora de variant després de la
duració:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\chordmode { c2:m f4:aug g:dim }
@end lilypond

Es poden crear acords de sèptima:

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
\chordmode { c1:7 c:m7 c:maj7 c:dim7 c:aug7 }
@end lilypond

@funindex aug
@funindex dim
@funindex maj
@funindex m

La taula que es veu més avall mostra l'efecte dels modificadors de
variant sobre els acords de tríada i de sèptima.  La sèptima
afegida de forma predeterminada als acords és menor, cosa que fa
de l'acord de sèptima dominant l'acord bàsic de sèptima.  Totes
les alteracions es consideren en relació amb la sèptima
dominant. Hi ha una taula més completa on apareixen els usos dels
modificadors a
@ref{Common chord modifiers}.

@c @table @code
@multitable @columnfractions .2 .4 .3

@item
@b{Modificador}
@tab
@b{Acció}
@tab
@b{Exemple}

@item
Cap
@tab
Acció predeterminada; produeix una triada major.
@tab
@lilypond[line-width=4\cm, noragged-right]
\chordmode {
  \omit Staff.TimeSignature
  c1
}
@end lilypond

@item
m, m7
@tab
Acord menor.  Aquest modificador baixa la tercera.
@tab
@lilypond[line-width=4\cm, noragged-right]
\chordmode {
  \omit Staff.TimeSignature
  c1:m c:m7
}
@end lilypond


@item
dim, dim7
@tab
Acorde disminuït.  Aquest modificador baixa la tercera, la quinta
i, si existeix, la sèptima.
@tab
@lilypond[line-width=4\cm, noragged-right]
\chordmode {
  \omit Staff.TimeSignature
  c1:dim c:dim7
}
@end lilypond

@item
aug
@tab
Acord augmentat.  Aquest modificador puja la quinta.
@tab
@lilypond[line-width=4\cm, noragged-right]
\chordmode {
  \omit Staff.TimeSignature
  c1:aug
}
@end lilypond

@item
maj, maj7
@tab
Acord de sèptima major.  Aquest modificador afegeix una sèptima
elevada.  El @code{7} que segueix a @code{maj} és opcional.  NO
utilitzeu aquest modificador per crear una triada major.
@tab
@lilypond[line-width=4\cm, noragged-right]
\chordmode {
  \omit Staff.TimeSignature
  c1:maj c:maj7
}
@end lilypond

@end multitable

@morerefs
Referència de la notació:
@ref{Common chord modifiers},
@ref{Extended and altered chords}.

Fragments de codi:
@rlsr{Chord notation}.

@knownissues
Sols es pot usar un modificador per a cada acord, normalment sobre
la nota més aguda de l'acord.  Els acords amb més d'un modificador
es processen sense produir errors ni advertiments, però el
resultat és imprescindible.  Els acords que no es poden aconseguir
amb un sols modificador s'han d'alterar en les seves notes
individuals com es descriu a @ref{Extended and altered chords}.

@node Extended and altered chords
@unnumberedsubsubsec Acords estesos i alterats

@cindex acords estesos
@cindex acords alterats

Es poden crear estructures d'acord de complexitat arbitrària dins
del mode d'acords.  Es pot usar la cadena modificadora per
estendre un acord, afegir o treure notes, pujar o baixar notes de
l'acord i afegir un baix diferent o crear una inversió.

El primer número que segueix al @code{:} es considera que és
l'àmbit de l'acord.  L'acord es construeix seqüencialment afegint
terceres a la fonamental fins que s'assoleix el nombre
especificat.  Observeu que la sèptima afegida com a part d'un
acord estès és la sèptima menor, no major.  Si l'àmbit no és una
tercera (per exemple 6), s'afegeixen terceres fina la tercera més
alta inferior a l'àmbit, i després s'afegeix la nota de l'àmbit.
El valor més gran possible per a l'àmbit és 13.  Qualsevol valor
més gran s'interpreta com a 13.

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
\chordmode {
  c1:2 c:3 c:4 c:5
  c1:6 c:7 c:8 c:9
  c1:10 c:11 c:12 c:13
  c1:14
}
@end lilypond

@noindent
Com a excepció especial, @code{c:5} produeix un @q{power chord},
que té sols la fonamental i la quinta.

Atès que una onzena sense alteració no sona bé quan es combina a
una tresena sense alteració, s'elimina l'onzena dels acords de
@code{:13} (a no ser que s'afegeixi explícitament).

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
\chordmode {
  c1:13 c:13.11 c:m13
}
@end lilypond

@cindex adicions en acords

Es poden afegir notes individuals a un acord.  Les addicions
segueixen l'àmbit i van prefixades per un punt (@code{.}).  La
sèptima normal que s'afegeix a un acord és la sèptima menor, no
major.

@lilypond[quote,verbatim]
\chordmode {
  c1:3.5.6 c:3.7.8 c:3.6.13
}
@end lilypond

Les notes afegides poden set tan agudes com desitgeu.

@lilypond[quote,verbatim]
\chordmode {
  c4:3.5.15 c:3.5.20 c:3.5.25 c:3.5.30
}
@end lilypond

@cindex acords, alteració de notes

Les notes afegides als acords es poden alterar mitjançant l'edició
dels sufixos @code{-} o @code{+} al número.  Per alterar una nota
que s'ha inclòs automàticament com a part de l'estructura bàsica
de l'acord, afegiu-la com una nota alterada.

@lilypond[quote,verbatim]
\chordmode {
  c1:7+ c:5+.3- c:3-.5-.7-
}
@end lilypond

@cindex acords, supressions en

@funindex ^

Una nota que es vol suprimir d'un acord indica dins de la cadena
modificadora prefixant-la amb un accent circumflex @code{^}.  Sols
es permet una supressió amb @code{^} dentro d'una cadena
modificadora.

@lilypond[quote,verbatim]
\chordmode {
  c1^3 c:7^5 c:9^3 c:9^3.5 c:13.11^3.7
}
@end lilypond

@funindex sus

Es pot afegir el modificador @code{sus} a la cadena modificadora
per crear acords suspensos.  Això elimina la tercera de l'acord.
Escriviu o bé @code{2} o bé @code{4} per afegir la segona o la
quarta a l'acord, respectivament.  Quan @code{sus} va seguit d'una
segona a una quarta, és equivalemtn a @code{^3}, i en cas contrari
a @code{sus4}, és a dir, @code{5.4}.

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
\chordmode {
  c1:sus c:sus2 c:sus4 c:5.4
}
@end lilypond

@funindex /
@cindex acords, inversions
@cindex baix dels acords
@cindex acords, baix de

Es poden modificar les inversions (col·locar al baix una nota
diferent de la fonamental de l'acord) i notes de baix afegides
mitjançant l'addició de @code{/}@var{nota} a l'acord.

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
\chordmode {
  c'1 c'/e c'/f
}
@end lilypond

@funindex /+

Es pot afegir una nota del baix que forma part de l'acord, enlloc
moure-la per efecte d'una inversió, mitjançant l'ús de
@code{/+}@var{nota}.

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
\chordmode {
  c'1 c'/g c'/+e
}
@end lilypond

Els modificadors d'acord que es poden fer servir per produir una
àmplia varietat d'acords estàndard es mostren a
@ref{Common chord modifiers}.

@morerefs
Referencia de la notación:
@ref{Common chord modifiers}.

Fragments de codi:
@rlsr{Chord notation}.

@knownissues
Cada not sols pot estar present a l'acord un sol cop.  El que
segueix produeix simplement l'acord augmentat, perquè @code{5+}
s'interpreta en últim lloc.

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
\chordmode { c1:3.5.5-.5+ }
@end lilypond


@node Displaying chords
@subsection Impressió dels acords

Els acords es poden imprimir pel seu nom, a més de la impressió
estàndard com a notes sobre un pentagrama.


@node Printing chord names
@unnumberedsubsubsec Impressió dels noms d'acord

@cindex impressió dels noms d'acord
@cindex acords, noms de
@cindex acords

El noms d'acord s'imprimeixen dins del context
@code{ChordNames}:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\new ChordNames {
  \chordmode {
    c2 f4. g8
  }
}
@end lilypond

Els acords es poden escriure com a notes simultànies o a través de
l'ús del mode d'acords.  El nom d'acord que s'imprimeix és el
mateix independentment del mode d'entrada, a no ser que hi hagi
inversions o baixos afegits:

@lilypond[verbatim,quote]
chordmusic = \relative {
  <c' e g>2 <f bes c>
  <f c' e g>1
  \chordmode {
    c2 f:sus4 c1:/f
  }
}
<<
  \new ChordNames {
    \chordmusic
  }
  {
    \chordmusic
  }
>>
@end lilypond

@cindex sense acord, símbol
@cindex N.C., símbol
@cindex indicar No Chord (sense acord) a ChordNames

Els silencis passats a un context @code{ChordNames} fan que
s'imprimeixi l'element de marcatge @code{noChordSymbol} (símbol de
N.C., Sense Acord).

@lilypond[verbatim,quote]
<<
  \new ChordNames \chordmode {
    c1
    r1
    g1
    c1
  }
  \chordmode {
    c1
    r1
    g1
    c1
  }
>>
@end lilypond

@funindex \chords

@code{\chords @{ @dots{} @}} és una forma abreujada d'escriure
@code{\new ChordNames \chordmode @{ @dots{} @}}.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\chords {
  c2 f4.:m g8:maj7
}
@end lilypond

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\new ChordNames {
  \chordmode {
    c2 f4.:m g8:maj7
  }
}
@end lilypond

@snippets

@c Keep index entries with following snippet
@cindex acordes, eliminar repetidos
@funindex chordChanges

@lilypondfile[verbatim,quote,ragged-right,texidoc,doctitle]
{snippets/showing-chords-at-changes.ly}

@c @lilypondfile[verbatim,quote,ragged-right,texidoc,doctitle]
@c {snippets/adding-bar-lines-to-chordnames-context.ly}

@lilypondfile[verbatim,quote,ragged-right,texidoc,doctitle]
{snippets/simple-lead-sheet.ly}

@morerefs
Glossari musical:
@rglos{chord}.

Referència de la notació:
@ref{Writing music in parallel}.

Fragments de codi:
@rlsr{Chord notation}.

Referència de funcionament intern:
@rinternals{ChordNames},
@rinternals{ChordName},
@rinternals{Chord_name_engraver},
@rinternals{Volta_engraver},
@rinternals{Bar_engraver}.

@knownissues
Els acords que contenen inversions o baixos alterats no reben un
nom adequat si s'escriuen usant música simultània.


@node Customizing chord names
@unnumberedsubsubsec Noms d'acord personalitzats

@cindex personalització dels noms d'acord

No hi ha un sistema únic per anomenar els acords.  Les diferents
tradicions musicals usen diferents noms per al mateix conjunt
d'acords.  A més hi ha diferents símbols impresos per a un nom
d'acord donat.  Els noms i símbols que s'imprimeixen per als noms
d'acord donats es poden personalitzar.

@cindex Banter
@cindex jazz, acords de
@cindex acords de jazz

L'esquema de nomenclatura d'acords predeterminat és un sistema per
a música de Jazz, proposat per Klaus Ignatzek (vegeu
@ressaynamed{Literature list,Llista de referències bibligràfiques}).
També funcionen d'altres dos esquemes de nomenclatura d'acords:
una notació d'acords de Jazz alternativa i un esquema sistemàtic
anomenat Acords de Banter.  La notació de Jazz alternativa també
es pot veure al
@ref{Chord name chart}.

@c TODO --  Change this so we don't have a non-verbatim example.
@c  Make short example in docs, then move longer example to
@c  appendix, where the length of the snippet won't matter.

A més dels diferents sistemes de nomenclatura, s'usen diferents
noms de nota per a la fonamental segons la llengua.  Les variables
predefinides @code{\germanChords}, @code{\semiGermanChords},
@code{\italianChords} i @code{\frenchChords} estableixen el valor
d'aquestes variables.  L'efecte es mostra aquí:

@lilypondfile{chord-names-languages.ly}


@funindex chordNameLowercaseMinor

Alguns cançoners alemanys indiquen els acords menors com a lletres
minúscules, sense el sufix @var{m}.  Això es pot aconseguir
establint la propietat @code{chordNameLowercaseMinor}:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\chords {
  \set chordNameLowercaseMinor = ##t
  c2 d:m e:m f
}
@end lilypond

Si caps dels ajustos predeterminats proporciona el resultat
desitjat, es pot afinar la presentació dels noms d'acord a través
de les propietats següents:

@table @code

@funindex chordRootNamer

@item chordRootNamer

El nom d'acord s'imprimeix normalment com una lletra per a la
fonamental amb una alteració opcional.  La transformació de la
nota en la lletra es realitza per part d'aquesta funció.  Els noms
de nota especials (per exemple la @q{H} alemanya per a un acord de
Si) es poden produir emmagatzemant una funció nova en aquesta
propietat.

@funindex majorSevenSymbol

@item majorSevenSymbol

Aquesta propietat conté l'objecte de marcatge que s'usa per fer el
seguiment de la sortida de @code{chordRootNamer} per identificar
un acord de sèptima major.  Les opcions predefinides són
@code{whiteTriangleMarkup} (triangle blanc) i
@code{blackTriangleMarkup} (triangle negre).

@funindex additionalPitchPrefix

@item additionalPitchPrefix

Quan l'acord conté notes afegides, es poden prefixar opcionalment
per un text.  Per defecte no hi ha cap prefix, per evitar la
sobrecàrrega visual, però per petites quantitats de notes afegides
pot ser visualment efectiu.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\new ChordNames {
  <c e g d'>    % add9
  \set additionalPitchPrefix = "add"
  <c e g d'>    % add9
}
@end lilypond

@funindex chordNoteNamer

@item chordNoteNamer

Quan el nom de l'acord conté notes addicionals a part de la
fonamental (per exemple un baix afegit) s'utilitza aquesta funció
per imprimir la nota addicional.  De forma predeterminada
s'imprimeix la nota usant @code{chordRootNamer}.  La propietat
@code{chordNoteNamer} es pot establir a una funció especialitzada
per canviar aquest comportament.  Per exemple, el baix es por
imprimir en minúscula.

@funindex chordNameSeparator

@item chordNameSeparator

Les diferents parts del nom d'un acord se separen normalment
mitjançant un petit espai en blanc.  Mitjançant l'ajust de
@code{chordNameSeparator}, podem usar qualsevol marcatge que
desitgem com a separador.  Això no afecta el separador entre un
acord i la nota del baix: per personalitzar això, utilitzeu
@code{slashChordSeparator}.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\chords {
  c4:7.9- c:7.9-/g
  \set chordNameSeparator = \markup { "/" }
  \break
  c4:7.9- c:7.9-/g
}
@end lilypond

@funindex slashChordSeparator

@item slashChordSeparator

Els acords es poden tocar sobre una nota del baix diferent a la
fonamental.  S'anomenen «inversions» o «acords de barra inclinada»
atès que la manera predeterminada d'efectuar la seva notació és
amb una barra inclinada entre l'acord i la nota del baix.  Per
tant, el valor de @code{slashChordSeparator} és, per defecte, una
barra inclinada, però podem canviar-lo a qualsevol element de
marcatge que volem.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\chords {
  c4:7.9- c:7.9-/g
  \set slashChordSeparator = \markup { " over " }
  \break
  c4:7.9- c:7.9-/g
}
@end lilypond

@funindex chordNameExceptions

@item chordNameExceptions

Aquesta propietat és una llista de parelles.  El primer element de
cada parella és un conjunt de notes utilitzades per identificar
els elements presents a l'acord.  El segon element és un element
de marcatge que segueix a la sortida de @code{chordRootNamer} per
crear el nom de l'acord.

@funindex minorChordModifier

@item minorChordModifier

La notació dels acords menors se sol fer mitjançant el sufix
@q{m} a la dreta de la lletra que indica la fonamental de
l'acord.  Tanmateix, altres convencions donen preferència a
sufixos diferents, com un signe menys.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\chords {
  c4:min f:min7
  \set minorChordModifier = \markup { "-" }
  \break
  c4:min f:min7
}
@end lilypond

@funindex chordPrefixSpacer

@item chordPrefixSpacer

El modificador dels acords menors tal i com ve determinat per
@code{minorChordModifier} s'imprimeix en general immediatament a
la dreta de la fonamental.  Es pot inserir un símbol separador
entre la fonamental i el modificador establint
@code{chordPrefixSpacer}.  El símbol separador no s'usa quan
l'acord està alterat.

@end table

@predefined
@funindex major seven symbols
@funindex \germanChords
@funindex \semiGermanChords
@funindex \italianChords
@funindex \frenchChords

@code{\whiteTriangleMarkup},
@code{\blackTriangleMarkup},
@code{\germanChords},
@code{\semiGermanChords},
@code{\italianChords},
@code{\frenchChords}.
@endpredefined


@snippets

@cindex excepcions, noms d'acord
@lilypondfile[verbatim,quote,texidoc,doctitle]
{snippets/chord-name-exceptions.ly}

@c TODO - tweak snippet to use \blackTriangleMarkup as well
@lilypondfile[verbatim,quote,texidoc,doctitle]
{snippets/chord-name-major7.ly}

@lilypondfile[verbatim,quote,texidoc,doctitle]
{snippets/adding-bar-lines-to-chordnames-context.ly}

@lilypondfile[verbatim,quote,texidoc,doctitle]
{snippets/volta-below-chords.ly}

@lilypondfile[verbatim,quote,texidoc,doctitle]
{snippets/changing-chord-separator.ly}

@morerefs
Referència de la notació:
@ref{Chord name chart},
@ref{Common chord modifiers}.

L'assaig sobre gravat musical automatitzat:
@ressaynamed{Literature list,Llista de referències bibligràfiques}.

Fitxers instal·lats:
@file{scm/chords-ignatzek.scm},
@file{scm/chord-entry.scm},
@file{ly/chord-modifier-init.ly}.

Fragments de codi:
@rlsr{Chord notation}.

@knownissues
Els noms d'acord es determinen a partir de les notes que estan
presents a l'acord i de la informació sobre l'estructura de
l'acord que s'ha pogut introduir a @code{\chordmode}. Si s'usa el mètode
de les notes simultànies per introduir els acords, es poden
produir noms no desitjats a partir de les inversions o de les
notes del baix.

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
myChords = \relative c' {
  \chordmode { c1 c/g c/f }
  <c e g>1 <g c e> <f c' e g>
}
<<
  \new ChordNames { \myChords }
  \new Staff { \myChords }
>>
@end lilypond


@node Figured bass
@subsection Baix xifrat

@lilypondfile[quote]{snippets/figured-bass-headword.ly}

Es pot imprimir notació de baix xifrat.


@node Introduction to figured bass
@unnumberedsubsubsec Introducció al baix xifrat

@cindex Basso continuo
@cindex Baix xifrat
@cindex Baix figurat
@cindex Baix, xifrat
@cindex Baix, figurat

@c TODO: musicological blurb about FB

El LilyPond permet el baix xifrat, també conegut com a basso continu:

@lilypond[quote,ragged-right,verbatim]
<<
  \new Voice { \clef bass dis4 c d ais g fis}
  \new FiguredBass {
    \figuremode {
      < 6 >4 < 7\+ >8 < 6+ [_!] >
      < 6 >4 <6 5 [3+] >
      < _ >4 < 6 5/>4
    }
  }
>>
@end lilypond

El suport per a baix xifrat es composa de dues parts: hi ha un
mode d'entrada, presentat per @code{\figuremode}, que admet
l'entrada de les xifres del baix, i hi ha un context anomenat
@code{FiguredBass} que s'ocupa de la impressió dels objectes del
tipus @code{BassFigure}.  El baix xifrat també es pot imprimir
dins de contextos de @code{Staff}.

@code{\figures@{ @dots{} @}} és una notació abreujada de
@code{\new FiguredBass \figuremode @{ @dots{} @}}.

Tot i que el suport per a baix xifrat pot semblar-se
superficialment als dels acords, en realitat és molt més
simple. El mode @code{\figuremode} simplement emmagatzema les
xifres i el context @code{FiguredBass} les imprimeix tal i com
s'han introduït.  No hi ha cap conversió a notes.

@ignore
Les xifres es creen com a textos de marcatge.  Qualsevol de les
propietats estàndard de marcatge es poden usar per modificar la
impressió de les xifres. Per exemple, l'espaiat vertical de les
xifres es pot ajustar amb @code{baseline-skip}.
@end ignore

@morerefs
Glossari musical:
@rglos{figured bass}.

Fragments de codi:
@rlsr{Chord notation}.


@node Entering figured bass
@unnumberedsubsubsec Introduir el baix xifrat

S'usa @code{\figuremode} per canviar el mode d'entrada al mode de
xifres.  Hi ha més informació sobre els diferents modes d'entrada
a @ref{Input modes}.

En el mode de xifres, un grup de xifres del baix està delimitat
mitjançant angles simples, @code{<} y @code{>}.  La duració
s'escriu després del @code{>}.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\new FiguredBass {
  \figuremode {
    <6 4>2
  }
}
@end lilypond

Es poden fer servir alteracions accidentals (fins i tot becaires)
per modificar graus de l'escala.  S'escriuen afegint @code{+} (per
als sostinguts), @code{-} (per als becaires) o o @code{!} (per als
becaires) després del número.  Per obtenir alteracions dobles,
s'aplica el modificador dues vegades seguides.  Amb freqüència,
per a la modificació del tercer grau s'omet el número, cosa que es
pot fer utilitzant @code{_} en coptes d'un número.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\figures {
  <7! 6+ 4-> <5++> <3--> < _+ > < 7 _!>
}
@end lilypond

Es poden indicar elements de l'acord augmentats i disminuïts:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\figures {
  <6\+ 5/> <7/>
}
@end lilypond

Es pot crear una barra invertida creuant una xifra (usada
normalment per sextes elevades):

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\figures {
  <6> <6\\>
}
@end lilypond

Es poden incloure claus a les xifres:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\figures {
  <[12] 8 [6  4]>
}
@end lilypond

Es pot inserir qualsevol element de marcatge de text com una xifra:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
\figures {
  <\markup { \tiny \number 6 \super (1) } 5>
}
@end lilypond

@c TODO We need to include notes any time we use extenders to
@c avoid extraneous staff creation due to Staff.use... in
@c \bassFigureExtendersOn

Es poden usar línies de continuació per indicar xifres que es repeteixen:

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
<<
  {
    \clef bass
    e4 d c b,
    e4 d c b,
  }
  \figures {
    \bassFigureExtendersOn
    <6 4>4 <6 3> <7 3> <7 3>
    \bassFigureExtendersOff
    <6 4>4 <6 3> <7 3> <7 3>
  }
>>
@end lilypond

@noindent
En aquest cas, les línies d'extensió substitueixen a les xifres
existents, a no ser que les línies de continuació s'hagin
finalitzat explícitament.

@lilypond[verbatim,quote,ragged-right]
<<
  \figures {
    \bassFigureExtendersOn
    <6 4>4 <6 4> <6\! 4\!> <6 4>
  }
  {
    \clef bass
    d4 d c c
  }
>>
@end lilypond

La taula següent resumeix els modificadors de xifrat disponibles.

@multitable @columnfractions .1 .5 .4

@item
@b{Modificador}
@tab
@b{Propòsit}
@tab
@b{Eexmple}

@item
+, -, !
@tab
Alteracions
@tab
@lilypond[line-width=4\cm]
\figures {
  <7! 6+ 4-> <5++> <3-->
}
@end lilypond

@item
\+, /
@tab
Augmentacions i disminucions
@tab
@lilypond[line-width=4\cm]
\figures {
  <6\+ 5/> <7/>
}
@end lilypond

@item
\\
@tab
Sexta elevada
@tab
@lilypond[line-width=4\cm]
\figures {
  <6\\>
}
@end lilypond

@item
\!
@tab
Fin de línia de continuació
@tab
@lilypond[line-width=4\cm]
<<
  \figures {
    \bassFigureExtendersOn
    <6 4> <6 4> <6\! 4\!> <6 4>
  }
  {
    \clef bass
    d d c c
  }
>>
@end lilypond

@end multitable

@predefined
@cindex baix xifrat, línies d'extensió

@code{\bassFigureExtendersOn},
@code{\bassFigureExtendersOff}.
@endpredefined


@snippets
@lilypondfile[verbatim,quote,texidoc,doctitle]
{snippets/changing-the-positions-of-figured-bass-alterations.ly}

@morerefs
Fragments de codi:
@rlsr{Chord notation}.

Referència de funcionament intern:
@rinternals{BassFigure},
@rinternals{BassFigureAlignment},
@rinternals{BassFigureLine},
@rinternals{BassFigureBracket},
@rinternals{BassFigureContinuation},
@rinternals{FiguredBass}.


@node Displaying figured bass
@unnumberedsubsubsec Impressió del baix xifrat

El baix xifrat es pot imprimir usant el context
@code{FiguredBass}, o dins de la majoria dels contextos de
pentagrama.

Quan es presenta dins d'un context de @code{FiguredBass}, la
ubicació vertical de les xifres és independent de les notes que
estan al pentagrama.

@lilypond[verbatim,ragged-right,quote]
<<
  \relative {
    c''4 c'8 r8 c,4 c'
  }
  \new FiguredBass {
    \figuremode {
      <4>4 <10 6>8 s8
      <6 4>4 <6 4>
    }
  }
>>
@end lilypond

@noindent
A l'exemple de dalt, el context @code{FiguredBass} s'ha
d'instanciar explícitament per evitar crear un segon pentagrama
buit.

El baix xifrat es pot afegir també a contextos de
@code{Staff} directament.  En aquest cas la posició vertical de
les xifres s'ajusta automàticament.

@lilypond[verbatim,ragged-right,quote]
<<
  \new Staff = "myStaff"
  \figuremode {
    <4>4 <10 6>8 s8
    <6 4>4 <6 4>
  }
  %% Posa les notes al mateix Staff que les figures
  \context Staff = "myStaff"
  {
    \clef bass
    c4 c'8 r8 c4 c'
  }
>>
@end lilypond

Quan s'escriu dins d'un context de pentagrama, el baix xifrat es
pot presentar a sobre o a sota del pentagrama.

@lilypond[verbatim,ragged-right,quote]
<<
  \new Staff = "elmeuPentagrama"
  \figuremode {
    <4>4 <10 6>8 s8
    \bassFigureStaffAlignmentDown
    <6 4>4 <6 4>
  }
  %% Posa les notes al mateix Staff que les figures
  \context Staff = "elmeuPentagrama"
  {
    \clef bass
    c4 c'8 r8 c4 c'
  }
>>
@end lilypond

@predefined
@cindex baix xifrat, alineació

@code{\bassFigureStaffAlignmentDown},
@code{\bassFigureStaffAlignmentUp},
@code{\bassFigureStaffAlignmentNeutral}.
@endpredefined

@morerefs
Fragments de codi:
@rlsr{Chord notation}.

Referència de funcionament intern:
@rinternals{BassFigure},
@rinternals{BassFigureAlignment},
@rinternals{BassFigureLine},
@rinternals{BassFigureBracket},
@rinternals{BassFigureContinuation},
@rinternals{FiguredBass}.

@knownissues
Per assegurar que les línies extensores funcionen adequadament, el
més segur és utilitzar les mateixes duracions a la línia de xifres
i a la línia del baix.

@lilypond[verbatim,ragged-right,quote]
<<
  {
    \clef bass
    \repeat unfold 4 { f16. g32 } f8. es16 d8 es
  }
  \figures {
    \bassFigureExtendersOn
    % Els extensors són correctes aquí, amb el mateix ritme que el bas
    \repeat unfold 4 { <6 4->16. <6 4->32 }
    <5>8. r16 <6>8 <6\! 5->
  }
>>
<<
  {
    \clef bass
    \repeat unfold 4 { f16. g32 } f8. es16 d8 es
  }
  \figures {
    \bassFigureExtendersOn
    % Els extensors són incorrectes aquí, tot i que la temporalització és la mateixa
    <6 4->4 <6 4->4
    <5>8. r16 <6>8 <6\! 5->
  }
>>
@end lilypond
